Este o fată pe jos !
Liber.
Rahat ...
A dispărut.
Afacerea a mers prost ...
Cum naiba a dispărut ?
Uite ... lucrurile pentru care a venit.
Poliția. Duceți-vă naibii.
Vize, acte de identitate, valute din Partea Cealaltă.
A plecat în grabă.
Cum a scăpat Baldwin ?
Bărbatul care a fost aici.
Poftim ?
Cum a scăpat ?
E dusă. Las-o baltă.
Urc-o în mașină.
I-a văzut fața ...
vom afla ceva.
La naiba.
Da, eu sunt. Avem o problemă.
Ceva a mers rău cu înțelegerea. Da.
Baldwin a dispărut.
Ne-am mișcat cât de repede am putut. Tot locul e plin de poliție.
Așteaptă.
Ascultă, nu pleacă nicăieri. Pentru că am vizele lui aici, da.
Nu le-a luat.
Nu poate ajunge pe lumea lor.
Nu, era o prostituată în baie.
Poate a văzut ceva.
Da.
Ți-o aduc.
De ce te pedepsești ?
Haide.
Chiar și un joc pierdut e un joc bine jucat.
Ai vorbit ca unul care e pe cale să piardă.
Încerc să te învăț.
Asta e problema ta. Ești prea amabil.
Și mereu se termină la fel.
Ei bine.
Data viitoare.
Uneori am sentimentul că mă lași să câștig jocurile astea.
Unde ar mai fi lecția ?
Am mers pe drumul lung spre muncă azi.
Vremea era prea caldă pentru bicicletă.
Nu se răcește niciodată în perioada asta a anului.
Mama iubește iarna, dar locuiește în Sud.
A mea puțin primăvara.
Flori în jur.
Orhidee.
Mereu e un sezon bun pentru orhidee.
Ai ...
Fetele spun că ai o întâlnire sus.
Nu le mai vrăji atât.
E postul de la Strategie ?
Howard, fratele meu.
Sincer ? Nu cred că ar trebui să-ți irosești timpul.
- Nu ? - Nu.
Las-o baltă. Pretinde că nu s-a întâmplat niciodată.
Cred că ți-e teamă că-ți va fi dor de mine.
Pe aici, te rog.
Așteaptă, te rog. În cerc.
Pe aici.
Bună.
Au adus asta.
Aș împărți-o, dar ...
Ce-i ăla. CV-ul tău ?
Nu, îl avem în computer.
Da, Howard ...
Silk.
Howard Silk.
Ai fost în Birou 20 de ani. Ai avansat până la Interfață.
După cum vezi, am trecut la Desemnarea Rândurilor acum 6 ani.
Îmi pare rău să aud despre soția ta, apropo.
Ce mai face ?
Starea i se îmbunătățește.
- Da ? - Mulțumesc. Da.
Colegii o apreciază foarte tare. Eu n-am întâlnit-o, dar ...
La ultima mea evaluare, au menționat că e un post la Strategie.
- Scuze, unde locuiești ? - Poftim ?
- Unde locuiești ? - Îmi pare ...
- Veilsdorf. - Îți place acolo ?
- E liniștit. - Mă înnebunește.
Am ieșit cu o fată de acolo ... nu de mult.
Trebuie să iei taxiul ca să găsești un restaurant decent, nu ?
După cum vezi ...
Am fost la Interfață de ceva vreme.
Nu, da, unul dintre cei mai buni. Nimeni nu s-a plâns de tine.
Excelent.
Speram să fie loc pentru mine la Strategie.
O oportunitate să îmi fac datoria la un nivel mai înalt.
Mai relevant.
Îmi pare rău, Howard, dar acel post a fost ocupat.
Când ?
Howard, tu ești un om de Interfață.
Toți te plac acolo.
Nu e nevoie să schimbi lucrurile, nu ?
Dacă pot să dau un interviu ...
Cei de la Supraveghere urmăreau casetele tale de dimineață.
Aparent, a existat un schimb neaprobat.
Îmi pare rău.
Neaprobat ?
O persoană cu experiența ta, ar trebui să știi mai bine.
Bărbatul avea ...
o pată pe ...
cu tot respectul, d-le Quayle ...
Am venit în această clădire zilnic și mi-am făcut treaba.
Înțeleg secretele, securitatea.
Trei decade am dedicat acestui birou.
Dar, sincer, uneori mă sperie.
Nu știu ce facem aici.
Cu siguranță nu înțeleg
de ce faptul că i-am spus unui străin că are o pată pe cravată
are vreo importanță.
Howard, au trecut 30 de ani.
Dacă era să se întâmple, s-ar fi întâmplat.
Da.
Howard.
Sărbătorim. Băuturi ?
Cu ce ocazie ?
Marcel, ticălosul.
A obținut slujba de la Strategie.
De ce nu vii ?
Nu, nu pot.
Am planuri.
Felicitări.
Da, bine.
Crini peruani azi. Preferații mei.
Și ai ei.
Te-am căutat toată săptămâna.
Ar fi trebuit să știu că te-aș fi putut găsi aici.
Da, ar fi trebuit.
Mama mea a fost mereu dificilă.
Nu e un secret.
Dar eu trebuie să trăiesc cu ea.
Vrea ce vrea.
Ai venit până aici ca să-mi spui asta ?
N-au fost îmbunătățiri.
Da. Contuziile pot dura până la un an ...
Știu, Howard. Am vorbit și eu cu ei.
Dar trebuie să fim realiști. Au trecut 6 săptămâni.
O mută la îngrijire pe termen lung.
Mama vrea s-o aibă acasă ...
dacă vine vremea.
Uită-te aici.
Semnează când ai o clipă.
Vrea să fie înconjurată de familie.
Eu sunt familia ei.
Uite, îl las aici.
Mai gândește-te.
Am o carte nouă.
"Doar tu."
"Doar tu ... exiști."
Știi cine sunt ?
Da.
Aldrich. Curățenie.
Știi de ce am vrea să discutăm ?
Ți-am spus, nu știe nimic.
E un nimeni.
Du-te și adu-l.
Scuze. E slujba lui să nu fie plăcut.
Eu ... Am făcut ceva greșit ?
Howard, avem o mică problemă.
Ceva pentru care avem nevoie să te punem la curent.
Pe mine ?
Cineva a venit de dincolo.
Poate e o dezertare.
Nu știu cum s-o numesc altfel.
Îmi pare rău, de dincolo ? Eu ...
În mod normal nu facem așa ceva.
Dacă vin străini, îi trimitem înapoi.
Dar acesta e ... diferit.
E valoros.
Și ...
E dispus să vorbească doar cu tine.
Doar, orice faci ...
nu te panica.
E o idee rea.
Ce ...
Bună, Howard.
E dezamăgitor.
De ce ai venit aici, Howard ?
Eu sunt Howard.
Chiar nu știe ce se întâmplă ?
Ce nivel ești ?
- E de la Interfață. - Suficient.
- Ne irosește timpul. - Crede-mă, n-o fac.
Dar trebuie să mă întorc în 12 minute,
deci, să discutăm condițiile.
În primul rând, nimeni din afara acestei camere nu știe de aranjament.
De ce am asculta ce ai de spus ?
Pentru că dacă nu o faci, vor muri oameni.
Un ordin de ucidere a venit de partea mea,
ce țintește oameni de pe partea voastră.
- Vrăjeală. - Da, înțeleg.
Sunteți sceptici. Ați fost clari în privința asta.
Dacă e vreo problemă, mergem la Etajul 4.
Etajul 4 al vostru poate fi compromis.
Minte.
N-avem informații care să confirme asta.
Cu tot respectul, informațiile voastre
sunt de rahat acum.
A fost distractiv.
Trebuie să plec.
Așteaptă.
Cine e pe listă ?
Nu până nu știu cum stăm.
Revin mâine. Viză mai lungă. "Însărcinare de curier".
Aveți timp până atunci să vă hotărâți.
Și vom avea nevoie de ăsta, deci, poate vreți să ...
nu știu, să-l informați.
Interfață.
Perfect.
- Ce-i asta ? ! - Taci, Howard.
Lasă-mă să mă gândesc puțin, bine ?
Arată exact ca mine.
El e tu, Howard.
Serios, îți dai seama cât de norocos ești ?
Nimeni ... nimeni ... nu ajunge să și-l întâlnească pe celălalt el.
- Celălalt ? - Toți se întreabă despre asta, dar ...
D-le Quayle, m-ai adus în camera aia.
Te rog spune-mi ce se întâmplă.
Acum 30 de ani, în timpul Războiului Rece,
a avut loc un experiment, un accident, în această clădire.
Oameni de știință estici ...
Ceva a mers rău.
Au deschis un pasaj direct sub noi.
Când treci prin ușa asta, ieși pe partea cealaltă
și ești în altă lume, identică cu a noastră.
Identică cu a noastră ?
Aceleași evenimente, aceleași experiențe.
Deci, unde e clădirea asta, unde suntem acum,
- se numește Trecerea. - Ce ...
Dar ... Identică cu a noastră ?
Arată exact ca mine,
dar nu e deloc ca mine.
Deci, când s-a deschis ușa asta, drumurile noastre s-au ramificat.
Din ce în ce mai mult, de-a lungul timpului.
Nu e treaba mea să-ți spun asta, Howard.
N-ar trebui nici măcar ...
Ce trebuie să știi e că păstrăm un control asupra ei.
Schimbăm și adunăm informații
- din partea cealaltă. - Ce fel de informații ?
Nu contează. Pentru tine.
Bine.
Cine mai știe de asta ?
În afara aceste clădiri ?
Ce crezi ?
Nu știu ... Guverne, lideri mondiali ?
Câțiva. E tulbure. Nu ...
Howard, știi asta acum.
Dar nu știi asta.
A plecat ?
- Da. Mi-a dat un nume. - Din lista de ținte ?
Emily Silk, soția lui.
- Ce-i cu soția mea ? - E în spital.
- La Albert Schweitzer. - Bine, o punem sub pază,
- ca precauție. - Stai ... Ce, spui că
- soția mea e în pericol ? - Nu, e în regulă.
Howard, știi ce ? Întoarce-te la muncă.
Ce legătură are soția mea cu asta ?
Ne ocupăm noi. Va fi în siguranță.
Ținem legătura.
Ce a zis ?
Trebuie să fim foarte precauți cu asta.
Oamenii triști ar trebui lăsați în pace.
Are ochi blânzi, nu ?
Gin și tonic, te rog.
Nu e nevoie de jocuri.
Nu fi timid.
- Marcel. - Da ?
Foarte tăcut dimineața asta.
Crezi că ...
viața e doar o sumă de alegeri ?
Tu faci ceva și eu reacționez.
O faci suficient de des ...
reacția mea se schimbă.
Ne schimbăm mereu.
Acele alegeri ne definesc.
Nu.
Ce suntem noi nu depinde de alegeri.
Nu ?
Tu ești cine ești. Eu sunt cine sunt.
Și jocul se termină într-o zi.
Știi care e problema ta ?
Ești prea tânăr.
Scopul vizitei ?
Aduc corespondența ambasadei.
Viză de 12 ore.
E mai bună pe partea mea.
Unul de-al nostru a fost ucis aseară.
Nu aici.
Știi cine a făcut-o ?
Nu știu multe despre ea.
Ea ?
Da, n-am știut asta până acum câteva seri.
A scăpat de la o întâlnire fulger, dându-se drept o prostituată.
O cheamă Baldwin.
E un asasin plătit.
A ucis niște oameni buni de partea mea.
Ăsta e dosarul bărbatului mort ?
Marcel.
Două gloanțe.
Fără martori.
Marcel a fost ucis ?
Howard, n-ai niște lapte ?
De ce l-au țintit ?
Nu știu.
Era de la Strategie ?
Tocmai fusese promovat.
Îmi pare rău. Ne-am făcut partea noastră, da ?
Facem tot ceea ce ne-ai cerut. E timpul să fii puțin mai direct.
Despre ce e vorba ?
Au fost niște lupte interne pentru conducere de partea mea.
- Știai ? - Am auzit câte ceva.
Există o facțiune, poate încearcă să preia controlul.
Nu știm cine, exact.
Sunt extremiști, ideologiști, nu le pasă de diplomație.
Ce vor ?
E rău de partea mea de luni.
Controverse, discuții despre dezertare.
Oameni au dispărut.
- Și acum lupta se extinde. - Și ce e asta ?
Ne elimină oamenii la întâmplare ?
Nu e la întâmplare.
Nu știu ce e, dar nu e la întâmplare.
Destul. Trebuie să anunțăm Etajul 4.
Nu.
Acum, nimeni nu știe despre acest aranjament.
Trebuie să rămână așa.
Îmi pare rău să vă întrerup, dar ...
nu înțeleg.
De ce vor să-i facă rău lui Emily ?
Presupun ca să-mi trimită un mesaj.
Amenințându-mi soția ?
De ce nu pe a ta ?
Emily a mea a murit.
Cancer.
Care e indicativul tău ?
Oficial, sunt 4C, Diplomație.
Dar sunt din Secțiunea 2.
Toată cariera mea am construit
rețeaua noastră clandestină pe partea voastră.
Deci, Secțiunea 2 e reală.
Dar cealaltă Emily ?
Unde e, la muncă ?
Nu.
Acum 6 săptămâni, traversa strada
și o mașină a apărut din senin.
Puștiul care conducea nu era atent.
E în comă.
Deci, e în spital ?
Da.
Bun. Vreau să știu totul.
Dacă Baldwin operează pe partea asta,
soția ta ar putea fi următoarea țintă.
Avem gărzi.
- Cheamă-i. - Să-i cheme ?
Singurul avantaj pe care-l avem acum e
că nu știe că sunt aici.
E minuțioasă, studiază rutina.
O schimbare în asta și poate anula totul.
- Când mergi în vizită ? - În fiecare noapte.
Bun, merg eu în locul tău seara asta.
Howard, de ce crezi că am venit cu asta la tine ?
Pentru abilitățile tale tactice ?
Cunoașterea ta în detaliu a lucrurilor ?
Trebuie să mă dau drept tu, să o elimin pe Baldwin.
Nu decizi tu asta.
Da, ai dreptate. Nu decid.
El decide.
Bine.
Aranjăm lucrurile de partea noastră. Vom fi gata în ...
Ce crezi ?
Începem imediat.
Excelent.
Stați aici până atunci.
Faceți cunoștință.
Dacă face vreun pas greșit, omoară-l.
Ca și cum te-ai uita în oglindă ?
Asta era cravata mea preferată.
Am pierdut-o acum câțiva ani.
Păstreaz-o.
N-am mai purtat-o de ani.
Bun, să vorbim de rutină.
Intri, mergi direct în camera ei.
Interacționezi cu cineva în mod regulat ?
Cu asistentele.
Le salut.
Cu nimeni altcineva.
Vreau să încerci asta.
E de la brutăria de jos.
Nu, mulțumesc.
Te rog, fă-mi pe plac. E o ...
Mi-am petrecut vara în Maine când eram copil.
Da, am fost acolo.
Da, desigur. Îmi pare rău.
Așa e. Am petrecut.
Își aduci aminte că tata ne făcea prăjituri ?
Da. Nu pot. Colesterolul ridicat.
Serios ?
Da. Nu-l ai ?
Nu cred.
Bine.
Sunt atâtea lucruri de care vreau să te întreb.
Amintiri și sentimente pe care le-am avut toată viața
care mi-au aparținut.
Acum suntem noi.
Avem în comun ... genetica.
O copilărie.
Și ?
Cum am ajuns să fim atât de diferiți ?
Te va înnebuni încercând să-ți dai seama.
Serios, oamenii au înnebunit.
Ce fel de muzică asculți ?
Nu-mi pasă.
Mâncare preferată ? Papilele gustative trebuie să fie la fel.
Nu știu. Americană, presupun.
Chinezească.
E fascinant.
Îți spun ce mă întrebam.
Cum de n-ai ieșit de la Interfață ?
Toți anii ăștia, n-ai avansat.
Ce te-a ținut pe loc ?
Nu știu.
- Viața, cred. - Serios ?
- Viața ? Asta e scuza ta ? - Ei bine ...
Adică, nu mă scuz.
Ai regrete ?
Da, câteva.
Asta e așa de aiurea.
Genetica, copilăria ... Nu contează.
Suntem neajutorați în fața experienței noastre.
Diferențele dintre noi doi pot fi un singur moment,
un mic lucru care a mers prost.
Sau bine.
Bine, rutina.
La spital.
Îi citesc.
Cărțile care-i plac.
Poezie, mai ales.
Whitman, Rilke, știi tu.
Ai păstrat legătura cu cineva din familia ei ?
Doar cu Eric.
Nenorocitul ăla.
- Eric a avut mereu o problemă cu noi. - Da.
A încercat să o convingă să nu se căsătorească ?
Nunta ?
Da, nunta.
Acum 28 de ani, în octombrie.
Am fugit.
28 de ani ?
N-a fost imediat după ce ne-am întâlnit ?
Când știi, știi.
La prima întâlnire, când a plecat de la masă ca să se spele,
i-am spus chelnerului : "mă voi căsători cu ea".
Am știut pur și simplu.
N-am putut să dorm aseară.
Eram ...
Eram atât de agitat.
Mă gândeam că dacă există alt eu,
înseamnă că există altă ea.
Dar ...
Va supraviețui ?
E prea devreme ca să spun.
Ai fost ...
Ai fost acolo ... alături de ea la final ?
Eu ...
n-am fost perfect.
Ai regrete.
Care ești tu ?
- Du-te naibii. - E vremea.
Stai. Poți să oprești aici ?
Ce este ?
Vin imediat.
Poftim. Îi duc mereu flori.
Radio.
Dă-i și lui unul.
Avem doi oameni la fiecare ieșire.
Ți-a spus totul ?
Da fac dreapta din lift, camera 322.
Flori.
Dă-mi o armă.
Nu lăsăm garda jos niciodată.
Bine.
Ține-ți oamenii feriți, da ?
Howard, așteaptă.
Asistenta de serviciu se numește Talia.
Să-l țineți și pe el ascuns, da ?
Parchează în spate.
Despre ce ați vorbit voi doi în apartamentul tău ?
Colesterol.
În dreptul orei 10.
E un vizitator.
- Este ea ? - Nu.
Bărbat. 40 de ani, bine îmbrăcat.
Ar putea fi Eric.
- Cine naiba e Eric ? - Fratele ei.
Bine. Ce trebuie să știu ?
A lăsat un contract pe masa de lângă ușă.
Ce e ăsta ?
Nu l-ai semnat.
Nu. Bineînțeles că nu.
Nu urma s-o faci.
Este complicat.
Scapă de el.
Plec la aeroport.
Ce îi spun ?
Ascultă.
Mama lor o vrea înapoi în Anglia.
Howard, semnează nenorocirea aia, scoate-l de acolo.
E timpul să renunți, Howard.
Las-o cu familia ei.
E vorba de mine, nu ?
- Ai vrut să mi-o iei de la început. - Încetează.
Era îndrăgostită.
Era fericită.
Și tu ai încercat să strici singurul lucru bun ce l-a avut.
Te mai rog odată și apoi voi pleca pentru că e copilăresc.
Te va da în judecată până renunți.
Înțelegi ?
Semnează.
Să terminăm cu asta.
Semnează nenorocita asta de hârtie.
Nu.
- Fir-ar al naibii. - Îmi pare rău.
Am zis nu.
Să-ți spun ceva, Eric. E ceva ce-ți vor spune puțini oameni.
Ești un tâmpit nenorocit. Tipii ca tine confundă cuvintele cu acțiunea.
Eu nu.
Deci, o să fiu foarte clar.
Dacă tu sau oricine altcineva din familie
încercați să mi-o luați, o vom termina.
Nu va mai fi nimic rămas de zis.
Și crede-mă, Eric,
ultimul lucru pe care-l vrei e ca eu să nu mai am nimic de zis.
Se apropie o femeie.
- Howard, pentru numele Domnului ... - Cred că e ea.
Du-te.
Ascultă-mă.
Cineva vine s-o ucidă.
- Ce ? - Taci naibii din gură.
Stai în camera asta, cât mai departe de ușă.
Încerc să-ți salvez viața. Mă înțelegi ?
Eric.
Mă înțelegi ?
Da.
Niciun sunet.
Unde e ?
Urcă cu liftul acum.
Scuzați-mă.
Vă pot ajuta ?
- Jos ! - Ai grijă ! Are o armă !
Ce ... ?
E la etajul doi !
Etajul doi !
Afară ! Repede !
Ești bine ?
A scăpat.
Unde te duci ?
Să-mi văd soția.
Grăbiți-vă !
La o parte !
Am nevoie de o targă, imediat !
Încet, a pierdut mult sânge.
Ce naiba se întâmplă ?
Urcă-te în avion, Eric.
E în regulă, poți pleca.
E sigur.
- Ce se va întâmpla după asta ? - Va încerca din nou.
Și ?
Iau altă viză. Poate dura 24 de ore, poate mai mult.
Între timp, stai de pază.
O să ai nevoie de ăla.
O să vorbesc cu el.
Îmi amintesc când am aflat prima dată.
Nu se întâmpla așa, de obicei.
Sunt oameni cu care trebuie să vorbești.
Doctori și psihiatri.
Ești informat. Ăsta e întreg procesul.
Și tu ...
Tu ...
Ai vreo idee despre ce lume ți s-a deschis în față, Howard ?
Putem conta pe ajutorul tău ?
Mulțumesc că m-ai adus.
Howard. H ...
Howard.
Ce vrei ?
Îți spun ce vreau.
Vreau promovarea pe care ar fi trebuit s-o primesc acum 3 zile.
Howard, nici nu e posibil.
Și acces.
Cunoștințe despre operațiuni.
Cred că, după 30 de ani, merit asta.
Bine, Howard, nu înțelegi.
Nu merge așa.
Uite ce înțeleg.
Ai nevoie de mine.
Cred că trebuie să ...
nu știu ... te descurci.
Scotch.
Ce naiba ai făcut acolo ?
Nu vrei să știi.